Iubitule
Ce s-a întâmplat?
Nimic, e stomacul.
Sper sa nu fie ulcer.
Ai transpirat!
-Alt cosmar?
Nu, acelasi.
Paul...
E totul în regulã?
Nu stiu, e doar ca-n ultimul timp m-am simtit cam ciudat.
Trebuie sã te relaxezi.
Haide,
ai muncit din greu ca sã ajungi aici.
-Tu l-ai gãsit pe Howard si l-ai convins sã investeascã.
-Stiu, dar tu esti geniul.
Tot ce atingi
se transformã în aur.
De ce spui asta?
Haide!
Chiar nu stii sã te simti bine, nu-i asa?
N-ai observat cum s-a schimbat totul?
Bine înteles cã s-a schimbat.
Suntem al dracului de bogati.
Simte-te si tu bine. Haide, Paul.
Da.
Asta nu mi se pare deloc distractiv.
OK.
Nu... Hai, Barbara.
Nu m-am referit la asta.
Ce-ai fãcut a fost foarte bine, cu adevãrat bine.
-Serios. -Înceteaza, Paul. Te rog.
Îmi pare rãu.
Chiar trebuie sã fumezi acum?
E barca lui Howard, pe el nu-l deranjeazã.
"E barca lui Howard, pe el nu-l deranjeazã."
Foarte bine.
Paul, asteaptã.
Nu poti sã uiti de chestia asta nici 5 minute?
Actiunile noastre se pot duce de râpã fãrã ca noi sã ne dãm seama.
Asta nu mã ingrijoreazã.
Exista douã posibilitãti:
sau actiunile noastre se stabilizeazã, ceea ce e bine pentru noi,
s-au continuã sã scadã, ceea ce duce la alte douã posibilitãti.
Ascultã, suntem pe un iaht
navigând pe coasta Spaniei, te rog.
Da, Spania, patria mamã, nu?
Maicã-mea nici n-a vrut sã mã lase sã învãt spaniolã.
A fugit în USA cu prima ocazie.
Bine, dar acum esti aici.
Cercul s-a închis.
E destinul. Viata nu poate fi programatã.
De ce nu? Doar e un sistem binar.
-Bineînteles. Bãrbat, femeie.
Bogat, sãrac.
Viatã, moarte.
-Paul... -Îmi place ideea.
Maturizeazã-te, ok?
-Ce faci? -Nimic.
Îi dau vacantã.
Barbara.
Iubito!
Ai grijã cu chestia aia.
Sunt arhivele companiei.
Scuzã-mã, Vicki.
Poftim! Acum actiunile chiar c-au intrat la apã.
Ce-ai fãcut!
Ai înnebunit de tot!
Trezeste-te, Paul! Uitã-te in jurul tãu. E minunat.
O sã avem un apus minunat!
Oh, o sã avem un apus minunat!
E minunat! E totul în regulã, atunci!
Avem o singurã problemã:
toate fisierele alea erau pe disc si n-am fãcut nici o copie!
Nu am fãcut nici o copie!
Prostii Paul, ai fãcut atâtea copii
încât ãla e fundul tãu care coboarã sub orizont!
Copii, n-as vrea sã vã deranjez
dar a mai rãmas doar putin soare, si voi stati direct în el.
Îti aduci aminte când ne certam si noi asa, iubit-o?
Da, si îmi venea sã te arunc peste bord.
Am fi iesit mai ieftin.
Hei! Auziti si voi?
Da, vine dinspre satul acela.
Probabil cã e vre-un festival religios.
Mai asta ne trebuia... cãlugãrite care cântã.
Mã duc sã mã rãcoresc. Scuzati-mã.
Scuzã-mã.
Nu-mi place cum aratã norii.
Da.
O sã avem parte de o furtunã.
În regulã, sã ducem totul sub punte.
Sau sã le legãm.
Norii ãia vin direct spre noi.
O sã încerc sã mã îndepãrtez de recif.
Ridicati ancora.
Da, bine. Unde e?
Mã ocup eu.
-N-arãti prea bine, partenere! -O sã fiu bine.
Ai grijã!
Tineti-vã bine!
Ai grijã!
Sunteti în regulã?
-Da. -Cred cã da.
-Sigur? -Da.
Vicki!
Ok, iubit-o.
Paul, ajutã-mã.
E ok, Vicki!
-E ok. -Mã duc sã cer ajutor.
Ti-ai miscat piciorul, cât de putin.
Nu, nu. Nu pot. Nu pot.
Radioul e stricat. Computerul la fel.
Foarte bine, ia asta atunci.
Trimite un semnal cãtre tãrm. Grãbeste-te!
Stai linistitã iubit-o, te scoatem noi de aici.
Asa.
Hai.
Unde naiba-s cu totii?
La dracu'!
Trebuie sã luãm pluta
si sã mergem în oras dupã ajutor.
Ok.
Mergi tu cu Paul. Eu rãmân cu Vicki.
-E barca mea. -Howard, te rog.
Rãmân aici.
-Ok, tine asta. -Am luat-o.
Vicki,
o sã mã întorc imediat.
Te rog, te rog.
Rezistã Vicki, ok?
Crezi cã o sã-i fie bine?
Nu, dacã epava asta se scufundã.
Howard.
O sã murim?
Nu, nu noi.
Suntem supravietuitori.
Salvati din mare, nu iubit-o?
În regulã.
Trebuie sã ajungem la mal repede.
Nu o sã mai avem sanse daca furtuna se înteteste.
Ce dracu' a fost asta?
Ne-am lovit probabil de-o stâncã.
Ar fi o posibilitate.
E o gaurã. Putem s-o acoperim cu ceva?
Nu, trebuie sã incercãm sã ajungem la ponton.
E ceva în apã.
Ce?
Nu stiu. Am simtit ceva.
Nu vãd nimic.
Vicki!
De ce trag?
Oh, sper sã nu fie rechini!
Trebuie sã ne întoarcem.
Ai înnebunit? N-o sã reusim!
Nu stiu nici dacã reusim mãcar sã ajungem la ponton.
-Aruncã motorul. -Ce?
Aruncã motorul!
Haide!
Foloseste asta.
Haide.
Cum dracu' se fixeazã asta?
-Hai. -Cum se foloseste?
Unde-s toti?
Oh, minunat!
Pe aici.
Nu, asteaptã!
Cântecele
vin dinspre bisericã.
{y:i}Ordinul Esoteric al lui Dagon
Hello.
Avem nevoie de ajutor.
Ce naiba se întâmplã aici?
Ce fel de bisericã e asta?
-Sí?
Avem nevoie de politie.
Si de-un doctor.
Hai.
Acolo.
Imposibil! E furtunã!
Dar barca se poate scufunda!
Hei, voi!
Ne pot ajuta?
Zice cã ne vor duce. Hai.
Sã mergem! Hai!
-Ce mai e? -Zice cã...
cineva trebuie sã rãmânã si sã anunte politia.
În regulã.
-Rãmâi tu. -Nu, nu.
Urãsti bãrcile. Merg eu.
O sã fiu ok.
Doar cã...
nu vreau sã te las cu tipul ãsta pentru cã-mi dã fiori.
O voi ajuta pe señorita sã anunte politia
si un doctor.
Ascultã.
Ai grijã.
Douã posibilitãti.
-Nu functioneazã?
Existã telefon la hotel.
-Hotel?
-Da. Hotelul Mãrii.
Puteti suna la politie. Eu voi cãuta un medic.
-Multumesc.
-Trebuie sã dau un telefon, vã rog.
E o urgentã.
Pãrintele mi-a spus cã pot folosi telefonul
pentru a suna la politie.
Mã lãsati, vã rog, sã folosesc telefonul?
Dã-i drumul!
Pãrinte! M-a atacat!
Pãrinte! Pãrinte!
În regulã. Pune-o de-a lungul.
Howard? Vicki? M-am întors!
Howard?
Vicki?
Howard?
Prietenii tãi?
Señorita a plecat sã caute politia.
Unde?
La Santiago, 50 km.
În Imboca nu e politie.
Ea spune, mergi la hotel.
Ea vine într-o orã.
Ce hotel?
Trebuie sã mã întâlnesc cu cineva aici.
O femeie.
Señorita.
Nu?
Señorita?
Dati-mi o camera pânã se întoarce.
O "camero", vã rog-o?
Camerã, vã rog!
Multumesc.
E sus?
E "suso"?
Isuse!
S-o credeti voi!
Porcãria dracului!
Barbara?
Mã bucur cã te-ai întors.
Ce?
Haide.
Ce cãcat!
Hai.
Pot sã vã ajut cu ceva?
Oh, futui!
Nu!
Nu.
Nu, nu.
O Dumnezeule, Howard!
Lasã-mã în pace!
-Ajutor! Ajutor!
Nu fã zgomot!
Ce dracu se-ntâmplã cu voi, oamenilor?
De ce faceti asta?
Intrã aici.
O sã mã ajuti?
Nu vei scoate nici un sunet!
Liniste, ai înteles?
E clar?
De ce...
de ce mi-au omorât prietenii?
Le ia fata!
Te omoarã si pe tine!
Si-o sã-ti ia si fata ta!
A fost o femeie pe barcã.
Da. E moartã.
Douã femei moarte.
Douã femei?
Da, una de pe barcã
si una care a venit cu tine.
Femeia care a venit cu mine la bisericã e moartã?
-Da.
-Au omorât-o. -De unde stii? Esti sigur?
Am vãzut cum le-au omorât.
Femeile...
...au murit.
Nimeni nu pleacã din Imboca.
Oameni vin.
Nu pleacã nimeni.
De ce?
De ce vreti sã ne omorâti? Ce v-am fãcut?
Crezi cã Ezequiel e nebun.
Dar îti spun adevãrul.
Îti spun un secret.
Secretul Imbocãi.
Cu mult timp înainte,
Imboca nu era ca azi.
Era orasul lui Cristos.
Eram copil pe atunci.
Fiu de pescar.
Dar nu era peste în ocean.
Si atunci ne-am rugat.
Dar Dumnezeu nu ne-a rãspuns.
Si atunci a venit cãpitanul Cambarro.
Strãbãtuse întreg oceanul Pacific
descoperind aur.
A spus cã noi oamenii suntem prosti,
ne rugãm unui Dumnezeu care nu ne rãspunde la rugãciuni.
A spus cã stie un Dumnezeu
care o sã aducã peste.
Si multe altele.
Preotul a spus "nu",
dar cãpitanul a spus cã-l va aduce
pe marele zeu Dagon în Imboca.
Si atunci am auzit pentru prima oarã noua rugãciune.
Îmi doresc sã n-o fi auzit niciodatã.
Îmi doresc sã n-o fi vãzut vreodatã.
Curând Imboca s-a îmbogãtit.
Era mult peste si mult aur.
Aur din mare.
Oamenii i-au întors spatele lui Dumnezeu.
Nu l-au mai venerat pe Cristos.
Acum îl venerau pe Dagon
sau mureau.
Toatã Imboca se ruga lui Dagon.
Dar într-o zi, aurul s-a terminat.
Dagon vroia sacrificii.
Toti trebuia sã-l venerãm pe Dagon
sau sã murim.
Douã posibilitãti:
ori esti beat
ori esti complet nebun.
De ce-ai fãcut asta?
Ce dracu' faci?
Beat, da! Nebun, da!
Dar îti spun adevãrul.
Ezequiel nu minte.
Eu sunt ultimul om în Imboca.
Ah, da? Da? Si pe tine de ce nu te-au omorât?
Eu beau.
Eu sunt nebun.
Tu? Nebun? Nu!
Serios?
Trebuie sã ne cãrãm de aici. Trebuie sã ne cãrãm de aici.
Îmi trebuie o masinã.
Nu sunt masini în Imboca.
Am vãzut o masinã.
Una mare si neagrã.
Singura masinã din Imboca
îi apartine lui Xavier Cambarro,
nepotul cãpitanului Cambarro.
Acela e Xavier.
Ce naiba i s-a întâmplat si lui?
Vrei sã-mi spui
ce se-ntâmplã cu oamenii din orasul ãsta?
Se schimbã. Pentru a merge în mare.
În... ce? În mare?
Unii nu mai pot merge.
Xavier poate sã intre în mare
dar a rãmas în Imboca. Ticãlosul!
Minunat! Si cu tine ce-o sã mã fac?
Nu mã omorî! Nu mã omorî!
Sunt si eu om... ca tine!
Existã douã posibilitãti: te omor...
-N-o sã spun la nimeni!
...sau am încredere în tine.
Ok?
Si atunci avem alte douã posibilitãti:
dar acum n-am timp de... Oh, omule!
Futui! Unde te duci?
-Tatã?
-Da, tatã?
-Nu, tatã. N-a venit nimeni.
Noapte bunã, tatã.
-Multumesc.
Am visat cã... -Stiu.
-Cine esti tu?
-Sunt Uxia.
Te asteptam.
- Nu, nu pot. Nu pot... -Paul, Paul.
Te rog.
-Te rog... -Nu pot.
Paul.
Rãmâi!
Rãmâi cu mine, te rog!
Te rog!
Paul!
Paul, te rog!
Trebuia sã-mi iau un celular mai mare.
Oh, haide! Haide!
Te rog!
Te rog! Rãmâi!
Ok.
Futui.
Da.
-E aici! E aici!
Taci!
Nu sunt cine crezi!
Mã confunzi cu altcineva, pustiule!
Taci! Faci o gresealã!
Tacã-ti gura odatã!
-Criminalule!
Ticãlosul dracului!
Paul.
Sunt eu, Barbara.
Barbara? Barbara.
Barbara, Barbara.
E bricheta mea.
Mi-a salvat viata.
Dacã scãpãm de aici,
poti sã fumezi cât vrei.
Mi-a zis cã ai murit!
Cine?
-Eu i-am spus, señora.
Ezequiel!
Da.
Acum sunt si eu ca tine,
un prizonier.
Mi-ai zis cã le-ai vãzut moarte!
Mai rãu decât moartea.
Ce-i asta?
Vin-o.
Era deja aici când m-au închis pe mine.
Eu sunt, Barbara.
Vicki?
Paul.
E ok, sunt aici.
Ce s-a întâmplat?
Howard... e mort.
-Stiu. -L-au tras la fund,
nu putea sã respire.
I-au zdrobit capul.
Dar tu esti în viatã.
Esti încã în viatã.
Încearcã sã nu te mai gândesti la asta.
Nu! E...
Oh, Dumnezeule! E înãuntrul meu!
Au dat-o lui Dagon.
Ce înseamnã asta?
A luat-o!
A futut-o!
M-a tras în apã...
M-a acoperit...
Si chestiile alea...
Oh, Dumnezeule! Îmi era...
...rãu, nu puteam respira!
-Vicki.
Vicki, ascultã-mã!
-O sã scãpãm de aici. -Piciorul meu!
A fost un accident pe barcã.
Probabil cã
ti-au dat calmante pentru durere,
si din cauza asta ai avut halucinatii.
-A fost un vis. -Vis.
-N-a fost vis!
O sã te ducem la un doctor.
-De ce fac asta?
Pentru cã stii.
Stie ce?
Secretul lor.
Ce secret?
Ascultã...
Dacã mi se-ntâmplã si mie...
trebuie sã-mi promiti...
...cã mã vei omorî!
Barbara, ascultã-mã, o sã scãpãm de aici.
Promite-mi!
Te rog.
Vin.
Vor sã ne ia pieile.
Nu-i lãsa-ti sã mã ia! Se roagã la chestia aia!
Nu sunt oameni!
Trebuie sã faci liniste.
-Hai, Vicki! -Nu.
Paul!
Barbara!
Acum
îl slujiti pe Dagon.
Nu.
E singura posibilitate...
-Vicki! -Adio, Paul.
-Vicki! -Vicki, nu!
Vicki!
Nu!
Nu-i lãsa sã mã ia!
Dati-i drumul! Dati-i drumul!
Veti muri aici,
în Imboca.
Noi vom trãi de-a pururea, în mare.
-Asa vrea Dagon. -Ascultã.
Îti pot scrie un cec de un milion de dolari.
10 milioane, dacã ne lasi sã plecãm, pe noi si femeia.
Ok?
Avem de 1000 de ori mai mult, în aur.
Nu înseamnã nimic.
Minunat!
Îmi pare rãu! Îmi pare atât de rãu!
Dacã nu m-ai fi ajutat...
Nu! M-ai fãcut sã-mi aduc aminte...
de tatãl meu, de mama mea...
de ce vroiau ei sã fiu.
Îti multumesc mult, prietene!
Eu vã voi vedea fetele din nou,
dar voi n-o veti vedea pe a mea.
-Da, dar noi murim ca oamenii.
Dumnezeu e pãstorul meu,
m-a dus sã mã odihnesc pe pajisti rãcoroase...
...m-a cãlãuzit spre ape linistite,
si mi-a salvat sufletul.
M-a îndreptat
spre calea celor drepti,
lãudat fie-i numele.
Iar atunci când voi trece prin Valea Umbrelor si a Mortii,
nu voi vedea rãul si nu voi simti frica.
Nuiaua ta si tulpina ta
mã vor apãra de dusman.
Pocalul meu se va rãsturna,
si dragostea, bunãtatea si mila
mã vor urmãrii
câte zile voi mai trãi.
Si voi trãi...
...în casa Domnului...
...pentru totdeauna.
Fã-o!
-Nu-i faceti nimic!
-Sacrificiul trebuie sã continue!
-Iesiti! Vreau sã vorbesc cu el.
Vei trãi pentru cã esti al meu.
Vrei sã-mi spui si mie de ce se-ntâmplã toate astea?
Vei întelege totul curând, dar trebuie sã rãmâi cu mine.
Dacã rãmân cu tine, o vei lãsa pe Barbara sã plece?
Pânã sã veniti voi,
n-au mai fost sacrificii timp de un an.
Dagon are nevoie de ea.
Se fute cu Dagon!
Da.
Iar copilul va fi nemuritor.
Dar va trebui sã-si trãiascã restul vietii
ca pestii, în mare.
În fericire. Cu Dagon.
Fac tot ce vrei, dar te rog...
...las-o sã plece.
Nu poti sã tii la ea!
Nu pe ea o visezi!
Vom merge în curând într-un loc minunat.
Vei uita de lumea ta, de prietenii tãi.
Timpul nu va mai exista, nu va mai fi sfârsit,
nici azi, nici ieri, nici mâine.
Doar eternitate si eternitate...
...eternitatea fãrã de sfârsit.
-Nu am de ales, nu-i asa? - Nu.
E soarta ta.
Destinul tãu.
Si eu am sentimente.
-Imbocani! Ascultati-mã!
Eliberati-l.
Aduceti-l la ceremonie.
Preoteasa Uxia te-a ales pe tine
sã-i fii bãrbat.
Haide, ticãlosule!
Nu sunt un bãtrân neajutorat, dacã vrei fata asta, vin-o s-o iei!
Acum stii cum se moare.
Ticãlosilor.
Foarte bine.
Existã douã posibilitãti.
Dreapta.
Opreste-te!
Ajunge!
Dumnezeule!
Fii blestematã!
-O sã te omor, fiicã de târfã!
Nu! Nu!
Dagon!
Sã putrezesti în iad!
Si sã arzi pentru eternitate!
Vom trãi pentru totdeauna,
asa cum o va face si fiul tãu.
Dagon!
Barbara!
Barbara! Barbara!
Te-am prins. Te-am prins.
Omoarã-mã.
Mi-ai promis.
Nu, te voi scoate afarã.
Nu.
Barbara! Barbara!
Nu!
Barbara.
Nu!
Te-am cãutat. Am visat...
Ce?
Tu esti un Cambarro.
Eu sunt Paul Marsh.
Nu! Mama ta s-a cãsãtorit cu Xavier.
-Te-a furat.
Odatã a fost si el tânãr, bogat si frumos.
A adus femei în Imboca.
Strãine.
-Mama ta... -Nu!
A crezut cã nu se va întoarce sã te vadã niciodatã.
-Imbocani!
El e Pablo.
Pablo Cambarro.
Tu...
Tu esti fiul meu.
Esti nebun!
Pablo.
E destinul tãu.
Nu vã apropiati!
O sã vã omor pe toti! O sã dau foc orasului ãsta blestemat!
Avem mame diferite,
dar acelasi tatã.
-Suntem copii lui Dagon. -Sunteti o adunãturã de monstrii!
O adunãturã de monstrii blestemati!
Visele tale.
Îti aduci aminte de visele tale, Pablo?
-Ele te-au adus aici. -Nu!
Sunt cosmaruri, nu sunt reale.
Fiecare vis e o dorintã.
Sã mã ajute cineva!
Ce se-ntâmplã cu mine?
Esti fratele meu.
Vei fi iubitul meu...
...pentru totdeauna.
O singurã posibilitate.
Pablo, nu!
Nu!
"Ne vom scufunda în abisurile întunecate,
si în cetatea Celor din Adâncuri
vom trãi în minunãtie si glorie de-a pururea"
H. P. Lovecraf
Acest film este dedicat memoriei lui Francisco Rabal,
un actor minunat si un om deosebit.